Превод: R I S T A K I
Запознанство с момиче. Първата ти среща с красотата.
С тази, с която сравняваш всички останали.
Клас, днес имаме нова ученичка. Казва се Кристабел.
Искам всички да я поздравите. - Здравей, Кристабел.
Небето се разтвори и това се случи.
За първи път се влюбих.
Запознанство с момиче.
Тази, при която тичаш с всичка сила, за да й се признаеш във вечна любов.
КРАСИВАТА И ГРОЗНАТА
Когато си на 6 години, нещата не винаги стават така, както си мислиш.
СЛЕД 20 ГОДИНИ
НЯКЪДЕ В ЩАТА МЕЙН
Китарата ли искаш?
Всичко наред ли е... скъпа?
Не разбираш, нали? - Не.
Песните ти са пълна боза...
Пееш за това какво съм направила, а не за любовта ти към мен.
Само бла-бла-бла, Джун ме пострига.
Но това е така. И можем да се посмеем над това сега.
Защо мислиш ти залях колата с боя? - Знам отговора.
Била си ядосана, нали?
Тръгвам си... и си взимам чекмеджето.
Мамка му. След всичко, което преживях мисля, че заслужавам повече.
Джен... добре...
Чуй какво ще ти кажа... - Какво?
За какво ти е това чекмедже?
Задник! - Добре, де. Запази си го.
Просто не знам какво да правя с останалите неща. Хайде.
Добре, де... Джун, виждаш ли? Слязох долу само заради теб.
Спри. Моля те, спри. Почакай.
Хайде да поговорим.
Това не е разговор.
Ти не знаеш какво значи да обичаш някого дълги години
и да не знаеш дали и теб ще те обикнат.
Ти си неудачник, Нейт Купър.
И тогава разбрах.
Джен може би прекали, но беше права.
Нито едно момиче не може да ме направи щастлив.
Освен Кристабел Абът.
Но кой можеше да знае през какво ми предстоеше да мина.
Имам валентинка за теб. Просто още не сме дали нашите.
Знам, че трябва да я намеря. А и знам към кого да се обърна.
НЯКЪДЕ В ЛОС АНДЖЕЛИС
Най-добрия ми приятел от първи клас, който също харесваше Кристабел,
и като мен обичаше да си бърка в носа.
Арно Блаунт.
Всички са еднакви.
Моя Арно много обича сладки неща. Затова винаги имаме такива.
Те ме правят щастлив.
Да донеса ли Корвуазие или може би... какао?
Не, благодаря ви, г-жо Блаунт. И така ми е добре.
Значи история на изкуството, а? - Да.
Един вид безработен, нали? - Може и така да се каже.
Значи имаме време? - Да.
Значи искаш да знаеш какво става с Кристабел Абът.
Да.
Просто ми е интересно как живеят другите след толкова години.
Всички ли... добре.
Е, приятелю, дошъл си където трябва.
Това Кристабел ли е? - Да.
Когато бяхме на 13 нещата бяха по-скромни.
След първи клас, с всяка изминала година, става все по-хубава.
Странно.
Боже Господи. Това... - Да, това е Джуни Пиг.
Грозната. А... грозната?
Закон на физиката.
Красотата на едно момиче е правопропорционална
на грозотата на приятелката й.
Значи Джуни Пиг.
Страхотно е, че са останали приятелки толкова години.
Страхотно ли? Тя е като някой дракон, пазещ принцесата да не избяга.
Какво?
За да се добереш до красивата, трябва да елиминираш грозната.
Значи според теб Джуни е виновна, че Кристабел си няма приятел?
Разбира се, приятелю! Това е ролята на грозните.
Кристабел е най-красивото момиче в Лос Анджелис.
Но никой няма да я спечели, докато не преодолее това чудовище.
Тя ще унищожи и теб.
Не, не. Това е съдба.
Ето защо тя още си няма приятел.
Виж, заради нея изминах 3 000 мили и никой не може да ме спре.
Харесва ми ентусиазма ти. - Така ли? Добре.
А сега да видим делото. Мамо!
Донеси ми папката! - Ей сега, скъпи.
Тя ме обича.
КРАСИВАТА И ВСЯКА НЕЙНА СТЪПКА
Всичко това за Кристабел ли е? - Да беше видял сайта само.
Всяка сутрин тя тича по 2 мили в района на кея на Санта Моника.
После отива в кафето "При Дени" и закусва плодова салата с кафе.
Между 6.15 и 6.18 сутринта е в северната част на кея.
Можеш да я видиш от пейките, които са с лице към океана.
От другите пейки няма да я видиш, защото слънцето ще ти свети в очите.
ОМЪЖИ СЕ ЗА МЕН
КРИСТАБЕЛ
Здравейте.
Момчета, ето я.
Коничиуа. Добро утро.
Здравейте, момчета. - Обичам те.
Добро утро.
Боже мой, извинявай. - Миришеш ли ме?
Извинявай.
Ей, ти не си ли Кристабел Абът? - Да.
Мисля, че сме съученици от първи клас.
Ти ли си слагаше кренвирши в гащите?
Не. Това беше Джей Грей.
Ти си слагаше молив в носа, нали? - Не, това беше приятеля ми Арно.
Добро момче.
Ако сме били съученици в първи клас, а Арно имаше един приятел...
значи ти трябва да си Нейт Купър.
Не искам да те плаша... но там отвън ръкомаха
някакъв албинос.
Това е един мой обожател, Ренди. Той е безобиден.
Рендъл, не по-близо от 40 крачки.
Та за какво си говорехме? А, за моята работа.
Работя за един благотворителен фонд и там организирам различни партита.
Страхотно.
И... съм бременна. Но за съжаление не знам от кого.
О, съжалявам.
Шегувам се. Нямам деца, нито приятел. Нищо интересно.
Това е добре. Или не?
А ти с какво се занимаваш? Още ли рисуваш с пръсти и гледаш смърфове?
Не, не, аз...
Аз съм личен треньор.
Личен треньор? - Да.
За фитнес ли?
Много хора мислят, че фитнеса предизвиква стероидна ярост.
Но кой иска да има пъпки и съсухрен пенис. Не и аз.
Не, това е по скоро единство на разума и душата.
Това, което ядеш и разни такива неща.
Защо не дойдеш в нашия салон? Ние със съквартирантката ми ходим на йога.
Ще дойдеш ли? - Разбира се.
Съквартирантката ми е Джуни. Съученичка от първи клас.
Джуни... да.
Тя води здравословен начин на живот. Вегетарианка е. Не яде мазни храни.
Сигурно са много вкусни.
Радвам се, че се видяхме, Нейт. - Аз също.
Залата е на Шеста и Оушън. А това е номера ми, ако забравиш адреса.
Ето. Сега няма да го загубиш.
Здрасти, Купър. - Здрасти.
Помниш Джуни, нали?
О, Боже... разбира се.
Да. Кой би могъл да забрави милата... Джуни?
Извинявай. - Страхотно.
Ние с Джуни не се забавляваме много. Ходим където можем.
Ловим момента.
А Нейт е станал личен треньор.
Да, но знаете ли какво? Стига сме говорили за мен.
Джуни, ти с какво се занимаваш? - Работи в зоопарка.
Това е чудесно.
Лошото е, че постоянно цялата съм в косми.
Като, че ли си нямам мои.
Джуни има проблеми с отстраняването на космите. Чувствителна кожа.
Опитах всичко...
бръснах ги, постригвах ги, изскубвах ги... облъчвах ги.
И с химия опитах.
Само крема "Джолин" ми помага... вар.
Знаеш ли, ако не беше ми казала нямаше и да забележа.
То даже и така не се вижда. Не му обръщай внимание.
Всичко е естествено.
Всеки е имал такъв проблем и се е сблъсквал с него.
Хайде, всички. Да започнем с позата на кучето.
Добре.
Преминаваме в позата на котката.
Извиваме гърба.
И отново заемаме позата на кучето.
Отлична форма, Кристабел.
Беше страхотно.
Е, Крис, след като съм тук, в града
мисля, че няма да е лошо
да отидем да вечеряме заедно.
Да, би било чудесно. - Наистина ли?
Но не точно сега.
Нейт, това сигурно няма да те изненада,
но Джуни никога не е имала приятел.
Така ли? - Да.
В училище се срещах с всеки, който ми предложеше.
Не знаех какво значи "не".
Май не трябваше да идвам.
Дадох си дума...
че няма да излизам с никого, докато Джуни не си намери приятел.
Това е... достойно за уважение.
И може да не се случи скоро.
Най-трудно е да се живее без секс.
Нищо лично, Купи. Ти си добро момче.
Нещата можеха да бъдат и по друг начин... Кой знае?
Сега трябва да тръгвам. Може би пак ще се видим.
Да, ще се видим. - Довиждане.
Тя е не само сексапилна... но и много развратна.
Не знам защо, но си мисля, че тя ме харесва.
Трябва да намеря приятел за Джуни. Трябва да има такъв човек.
За всеки влак си има пътници.
Момчета! - Той мисли, че ще се справи с Джуни.
Но тя има козина на пръстите. - Мамо!
Знам, че има проблеми с отстраняването на космите.
Опитвала ли е с лазер? Много е ефикасен.
Сега нямам никакъв проблем. - Истина е.
Не може да използва лазер върху цялото си тяло.
Знаеш ли каква радиация е това?
Ами ако отиде на макияж? В салона за красота ще я направят хубава.
Някой може и да клъвне. - Забрави.
За да клъвне някой, това не е достатъчно.
Измислих го! Ами ако платя на някого да излезе с нея?
Да не мислиш, че не съм опитвал?
Тук не става дума за една среща, а за любов, разбра ли?
А за това няма да ти стигнат парите. - Арно.
Историята познава много хора, които твърдяли, че нещо не може да стане.
И други, които са го направили, за да ги оборят.
Какво имаш предвид? - Не знам.
Видях го на стената ти.
Много хубава блуза.
Благодаря. Не знам какво беше това, но е много вкусно.
Много мило.
Причината да се срещнем тук...
Както казах... - Знам, че това не е среща.
Не бих си и помислил за такова егоистично желание.
Просто съм много загрижен за Джуни.
Наистина ли си мислел за нея? - Да.
Много мило.
И трябва да ти кажа, че ми се гади от мисълта,
че никой от тези ограничени задници не виждат колко красива е тя.
И че не могат да се абстрахират от изгнилите нокти и пъпките.
Знам. И аз така мисля.
И мисля, че намерих идеалния човек за нея.
Как се казва? - Кой?
Идеалния човек за Джуни.
Този човек... се казва...
Кол Слоу... сън. Кол Слоусън.
Добър приятел на моя приятел Майк. Така, че всичко е...
Е, щом сме четирима, можем да направим двойна среща?
Можем да ги хвърлим двамата в една яма и да се надяваме, че ще оживеят.
Или можем да ги... сприятелим,
което да се превърне в любов за цял живот.
Най-важната крачка ще бъде те да преспят заедно.
Да, а и любовта за цял живот ще им бъде като бонус.
Просто... досега тя не е изпитвала...
а мисля, че живота без оргазъм е като свят без цветя.
Много точно казано.
ТЪРСЯТ СЕ ДОБРОВОЛЦИ ЗА МЕДИЦИНСКИ ИЗСЛЕДВАНИЯ! 500 ДОЛАРА НА СЕДМИЦА!
В ТЕСТА ВЛИЗА БИОПСИЯ НА КОЖАТА, ИЗУЧАВАНЕ НА СЪНЯ...
Не, не, махнете се.
Ама, че гадост.
От другата страна. Точно така.
Вземи си.
Добре, виж.
Не, не. - Добре.
Какво ще кажеш, ако ти предложа 500 долара,
за да отидеш на няколко срещи с едно момиче?
А тя има ли си влагалище? - Да.
Всъщност, ще ми кажеш, ако се стигне до там.
Това момиче да не си ти облечен в рокля?
Не, не. Това е истинско момиче.
Но за да бъда честен, тя не е много хубава.
Не съм имал късмет с красавици. - Чудесно.
Добре е.
Ще сложа краката й на раменете си. - Давай, човече.
О, това били плешки.
Аз пък мислех, че са крила. Забелязах те от бара.
И знаеш ли какво си помислих?
Че баща й е хлебар, след като има такива кифлички.
Мислиш, че като имаш такава прическа, порцелан в устата
и джинси за 250 долара, ще впечатлиш момиче като Крис?
Но явно не си мислил за това, докато си се разхлаждал в офиса на Порше,
надявайки се на персонална оптимизация на салона.
Нещо, което не може да скрие факта, че не си спал с жена без да й платиш.
Така, че защо не се върнеш обратно на бара да пийнеш още едно уиски
и да не пречиш, ако дойде някой истински мъж?
Кой ти каза, че продавам Порше? - Какво?
Плати ни сметката, изрод. - Какво каза?
Боже, ето ги. Тук са. Много съм нервна.
Спокойно. Просто прави това, което съм те учила.
Добре. Продължавам да пия... - И да бъдеш такава, каквато си.
Сега ти си Кол Слоусън. - Но аз не се казвам така.
А... добре.
Както се разбрахме, ако е жена. - Точно така.
О, Боже, но тя има мустаци. И няма зъби.
Не, не. Има зъби. Просто цвета им е по-особен.
Няма проблем. Всичко е точно. Да вървим.
Здравейте, дами.
Кол Слоусън, а това е Кристабел Абът.
Здравейте.
И очарователната Джуни Пиг. - Радвам се да се запознаем.
Това нещо говори. - Тя е жена.
Няма да мога. Няма да ми стане...
Това заради мен ли е? - Съжалявам.
Ще утроя сумата, Кол. - Добре.
Просто сме много развълнувани, момичета.
Главното е да се съсредоточиш, разбра ли?
Без паника, дишай дълбооко и си представи, че си на някое тихо място.
Аз съм силен и безстрашен воин. - Ценя стремежа ти към съвършенство.
Къде е шофьора?
Капитана. - Добре, капитана.
Казах му да бъде тук към 3 часа. - Извинете, че закъснях.
Трябваше да взема едни ключове и...
Извинете, но нещо не ми е добре...
Намерете си друг капитан.
Махнете се от пътя ми!
Глупости. - Не, не, не.
Дишай. Виж хубавицата. И пийни от това.
А сега трябва... бих го нарекъл да се окрилим.
Ей, ей, още ми трябваш.
Това е друго нещо. Слънцето огрява лицето ми, а вятъра е в косите ми.
Във въздуха мирише на сол. Не е ли страхотно?
Чудесно е.
Добре... Джуни, как ти е палеца?
По-добре, благодаря.
Имаме едно момче в зоопарка. Работи с горилите.
Един ден обърка клетките и сега има същия проблем.
Така, някой иска ли нещо за пиене?
Да, да. Разбира се.
Добре ли си? - Да.
Кол има киселини.
Имам и много чувствителни черва.
А понякога и неконтролируеми пристъпи на диария...
Ето, пак започва.
Не си отивай. - Налага се.
Тръгвам си. - Но тук даже няма тоалетна.
Виж я, трябва да останеш. - Не, тръгвам си.
Никъде няма да ходиш. Знаеш ли какво?
Хайде да играем на нещо. Ще бъде забавно.
Ако вие двамата можехте да отидете на среща във всяка точка на земята...
къде бихте отишли?
В къщи. Добре, знаете ли...
Това е по-скоро въпрос за мен. Аз ще отговоря.
Ако аз можех да избирам място за среща...
бих избрал... Венеция.
Венеция? - Да.
И аз бих я избрала. - Наистина ли?
Някое определено място там? - Не.
Казват, че било добро място да се загубиш.
Е, днес е прекрасен ден, ние сме на тази яхта... хайде да се попечем.
Хайде... Кол Слоусън. Да направим малко тен.
Дишай.
Ще успея.
Аз съм могъщ воин. Силен и безстрашен.
Ела при мен.
Нейт, виж, падна ми нокътя.
Трябва да се охлади малко. Бреговата охрана ще го извади.
Това ще ни освежи. - Добра идея.
Повече алкохол. Това ще ни помогне.
О... изпуснах го. Съвсем бях забравил за него.
Даваха го на всички лични треньори в града като поощрение.
Какво е това? - Билет за салон на красотата.
Вижте, за двама е. Знаете ли какво?
Използвайте го вие. На мен и без това не ми трябва.
Нейт, той е за процедури за 2 000 долара.
Не може да бъде.
Отидете вие с Крис. На мен тези процедури не ми действат добре.
После става по-лошо.
Този Кол е голям идиот.
Видях как другите момчета те гледаха. - Стига, Крис, престани.
И двете знаем, че на мен гледат като на преграда по пътя към теб.
Ами онзи, който ти даде визитката си миналата седмица?
Той е дерматолог.
Да, но искаше безплатно да ти махне бенката.
Страхотно. Това си е флирт.
Виж, 95 процента от хората гледат на теб така, както ти гледаш на себе си.
Престани да се смущаваш от мъжете. - А какво да правя?
Да си мисля, че са слепи?
Имам предвид да бъдеш по-привлекателна и по-финна.
Мъжете обичат тайните. - Така е. Истина е.
Опознаването на прекрасния пол е една от тайните в живота.
О, да. Разбира се, че аз съм голяма загадка.
Особено с този изгнил нокът.
Не бъди толкова строга към себе си. - Знаеш ли какво?
Всичко е наред. Знам си мястото в живота.
Изслушвам твоите ухажори, как те са страхотни момчета и как разговарят
с грозната ти приятелка с надеждата да видят гърдите ти.
Нали, Нейт?
Тя е малко пияна.
Джуни, някои смятат, че нашите тела са само едни земни обвивки.
Нещо като съд, пазещ нашата душа докато не премине от тази планета...
в друго измерение.
Даже не знам какво значи това. - Съгласен съм с нея.
Просто се опитвам да помогна. - Страхотно.
Е... благодаря за помощта.
Аз съм лоша приятелка. - Глупости, ти се опита да помогнеш.
Даже си много добра към Джуни.
Не, ужасна съм. Обещах си да й помогна.
А ти беше толкова мил, че даже започвам да се привързвам към теб.
Наистина ли? - А бедната Джуни сега сигурно плаче.
Не се притеснявай за нея. Едва ли плаче. Сигурно вече се е отрязала.
Аз наистина те харесвам, Нейт. - Наистина ли?
Сигурно ще ме помислиш за луда, но аз отдавна си мисля за теб.
Вярно?
Даже си пазя училищния албум и често го разглеждам.
Ако някой ми беше казал, че ще стане така, бих го помислила за луд.
Или за педофил.
Но сега това няма значение, защото аз не мога да изоставя Джуни.
Виж, трябва да ти призная нещо.
Когато ми каза, че няма да има срещи докато Джуни не си намери някой,
аз я възприемах като преграда.
Излъгах за билета.
Купих го, за да й направят на Джуни макияж.
Но това е подло. - Знам, че е лошо.
Сега наистина искам да й помогна и знам как.
Но ми трябва твоята помощ. - Знаеш какво?
Добре, вярвам ти. - Чудесно.
Изслушай ме, имам план.
Сигурни ли сте, че няма да има страничен ефект?
Зависи какво имаш предвид.
И така, днес ще направим
комбинирана терапия против отвращението и самоучител по хипноза.
Госпожо? Извинете. Здрасти. Може ли...
Да не си се побъркал? Не, аз...
И така.
Ммм... не е ли вкусно?
Каква сладка награда за любовта ти към Джуни.
Не, не. Това е другата част.
Мисля, че няма да стане.
Не, не, не. Не бъди толкова песимистичен, Кол Слоусън.
Средновековния ти бокал е наполовина пълен.
Какво? Както и да е... вземи медальона.
Клепачите ти се наливат с олово. Не?
Ще направя обратно броене от 10 и когато свърша,
ще чуваш само моя сладък глас.
Десет, девет, осем,
седем, шест...
Пет...
Четири, три, две...
Едно.
Отвори си очите и слушай внимателно.
Когато видиш това...
ти всъщност ще виждаш това.
Здравей, космическо момиче.
Много добре.
Когато преброя до 4, ще се събудиш освежен, но няма да помниш...
какво се е случило днес.
Ще помниш моите инструкции дотогава, докато не чуеш фразата...
Обичам...
малките... мимове?
Обичам малките мимове.
И така.. едно...
две, три, четири.
О, съпротивата е безполезна.
Изглеждате чудесно.
Другата седмица на Джуни ще й махнат бенката.
Значи ние с Кол ще трябва да направим един празник за нашите супермодели.
Не мога да повярвам, че го правя. От години не съм яла млечни продукти.
Каквото и да правиш, скъпа моя... всичко е чудесно.
На Джуни й казаха, че има нужда от мазнини.
Дадоха ми и рогаин за жени и рецепта за кожата и нокътя.
Извинявай, Кол, ако той ти е направил лошо впечатление.
Как би могло, след като имам такава...
сладка и страстна космическа богиня като теб?
Слава Богу, че те изключиха от апарата на Борг за неутрализация
на гръбначния трансресийвър.
Какво? - Кол е фен на "Стар Трек".
Не е ли забавно? Това е най-щедрия комплимент.
В тази или в друга галактика.
Да вървим нататък, спазвайки малка дистанция.
Знаеш ли, Кол, кея е любимото място на Джуни.
Да, обичам да идвам тук късно вечер, когато няма никой.
Така поне туристите не ми досаждат с техните фотографии.
Ти си огнена богиня с остро езиче... и умопомрачително лице.
О, тук имаш малко... Аз ще го оправя.
Защо не ги оставим тези птичета малко насаме, а?
Това не е добра идея. - Не, не.
Аз сериозно. - Те се разбират добре. Хайде.
Той е малко странен. - Всички сме така по малко.
Не може да бъде.
Виж, тате. Обичам малките мимове.
Наричат се джуджета, скъпа.
Забравих да ти кажа, че още от дете Кол има травма
свързана с мимовете.
Това е ужасно.
На петия му рожден ден при тях дошъл един мим...
и за съжаление Кол го заварил да правят разни неща с майка му.
Смешна история.
Нека се забавлява.
Няма да търпя това. - Извинете.
Не му обръщай внимание. Той е просто едно тъжно джудже.
Аз съм Йохан.
Жалко, че няма антипасто... Но това е всичко, което намерих.
Хубаво място. - Благодаря, приятелю.
Свежо е и малко проветриво. - За новите приятели.
Наздраве. - Наздраве.
Боже, какъв прекрасен изглед. Даже кея се вижда.
Понякога отивам там да се разходя из тълпата. Да погледам хората.
Когато не си женен, понякого ти е самотно.
Е, Йохан... ти от Лос Анджелис ли си?
Не, израснал съм в Европа.
Родителите ми имат ски училище в швейцарските Алпи.
Дойдох тук да уча, когато бях на 17.
Къде си учил? - В Харвард.
Ясно. - Това е само едно голямо име.
Родителите ми не трябваше да харчат толкова пари, за да стана зъболекар.
Зъболекар ли си? - Да, това ми харесва.
Доставя ми удоволствие.
А след училище служих две години като моряк.
Да видим какво съм разбрал...
завършил си Харвард, бил си моряк, а сега си зъболекар, така ли?
Да, а също така бях и модел,
за да не се разорят родителите ми заради ученето.
Даже и сега понякога се снимам.
Виждала съм те. Ти беше на корицата на юлския брой на списание АБС.
Да, но не съм го виждал.
А през лятото бях в Централна Азия... с "Лекари без граница".
Моя фонд събираше пари за тях. Вършат страхотна работа.
Това е най-благородното нещо, което съм правил.
А ти не си ли била модел? Имаш невероятна костна структура.
Вижте! Вижте това. Ето го и хляба.
Беше се скрил от мен. - Странна работа.
Вие с Нейт имате много общи неща.
Така ли? - Наистина ли? Как така?
Ами... и двамата обичате спорта.
А Нейт е личен треньор. - Личен треньор?
По какво?
По начин на живот. Нали така, Нейт?
Упражнения, диети и разни такива неща.
Джуни, надявам се да не ми се обидиш, но ти имаш...
най-интересния случай на флюорозис в моята практика.
Извинявай за неучтивостта, но аз винаги гледам зъбите.
Не си ли мислила да ги оправиш?
Ами, мислила съм, но...
застраховката ми не покрива козметичното лечение.
Затова пък никога не си имала кариес. - Истина е. Не съм.
Много мои пациенти биха искали да имат твоя проблем, вместо кариеси.
Добре се подреди. - Кой, аз ли?
Той ухажва грозната, за да се добере до Кристабел.
Сега си имаш конкуренция.
Откъде го намери това? - Мама пази всички броеве.
Но трябва да го върнем, докато не се е усетила.
Не съм сигурен, че иска Кристабел. Мисля, че Джуни му харесва.
Ами той покани ли Джуни на среща? - Не.
А остана ли насаме с нея? - Той иска да й оправи зъбите.
Значи има всички шансове да спечели Кристабел.
Просто прави услуга на грозната й приятелка.
Ти искаш да влезеш през парадния вход, а той през задния.
Той е избрал прекия път! Това е успешната тактика.
Не. Ами ако Кристабел няма заден вход?
Или ако той е заключен и всички минават през парадния?
О, не искам да се срещаме, искам просто да бъдем приятели.
О, извинявай, пениса ми изглежда докосна шийката на матката ти?
Какво да правя сега? - Нищо, просто ходи след него.
Да ходя след него? - Да, за да не останат насаме
и той да я впечатли без ти да можеш да направиш нещо.
Не му позволявай да бъде по-добър от теб в каквото и да е.
Ако се опита да си свали фанелката пред нея,
нека това да стане само през трупа ти.
Фанелката да не се сваля, ясно.
Второ, ако все пак си свали фанелката, избоди й очите.
Да й избода очите. - И трето, лъжи.
Да лъжа? Хайде, стига.
Най-важното в една връзка е, човек да бъде честен.
Извинявай. Ти ли си бившия моряк, завършил Харвард
и сега лекуващ зъбките на децата?
Мога да ти кажа само едно. Трябва да лъжеш.
Идеалните хора са оставили генетично непълноценните да измрат.
Оправяй се сам, Нейт. - Не, няма да те изоставя.
Не и сега.
Спрете! Моля ви, спрете.
Това е ужасно.
На мен ли го казваш? Даже не мога да се покажа на слънце.
След тази терапия на кожата. - Наистина ли?
А, да, протезите. Другата седмица Йохан ще ми ги облицова.
Трябваше да й махна зъбите, за да направя протезите.
Ще изглежда като Фара Фосет през 1979.
Представяш ли си колко е великодушно? - Да, супер е.
И разбира се, никакви скрити мотиви. - Истината е, че има един.
Ще направя снимки какво е било преди и след това.
Страхотно.
Това е стимул за мен да направя Джуни красива.
А като стана дума за крастота...
Да вървим. Хайде.
Има ли кръв? - Само отвътре.
Чесна. Красива е.
Къде? - Ето там.
Йохан е пилот. - Разбира се.
А ти, Нейт, можеш ли да летиш? - Да, да. Със самолет.
Разбира се, че мога.
Ти можеш да летиш? - Ами, да.
Имам предвид... насам натам.
Обичам да правя тоно, тубелис и разни други фигури.
О, това е висш пилотаж? - Да... но не професионално.
Просто понякога обичам да возя децата.
Децата? - Ами, тези от гетото.
Да, за много от тях това е първия полет.
Боже, да можехте да видите лицата им...
когато настъпи натоварването.
Просто не мога да го опиша.
Това е най-благородното нещо, което съм правил.
Да видим какво съм разбрал...
Ти не си професионален пилот, но рискуваш живота на децата,
като правиш опасни фигури във въздуха?
Ами... да... да.
В сънищата ми... когато сънувам небето.
Просто игра с децата. Не ви ли казах, че това е сън?
Не, не го каза. - Представям си как всички сте...
Това е... това е любимия ми сън. Само аз и децата.
Те са ми върху раменете и аз имам криле на ангел.
Като... хетеросексуалния ангел в полет.
Свърши ли? - Да.
Това е интересно. Полети насън. И аз обичам да летя насън.
И колко често летиш като хетеросексуален ангел на сън, Нейт?
Не знам, Джуни, един два пъти в годината.
О, Боже, и аз.
И след това мига, когато се събуждаш и вярваш, че това се е случило.
Някой друг да го е преживявал? - Всяка нощ.
Всяка нощ?
Опра казва, че полетите на сън означават безстрашие.
Че можеш да постигнеш всичко.
Логично.
Ти сигурно имаш много развита душа. Даже при Опра това се случва рядко.
Не знам за душата, но температурата на тялото ми е много развита.
Както се казва, изпотявам се като кон.
Има една приказка: "Пикае като състезателен кон".
Имаше скорпион на гърба ти. - Тук няма скорпиони.
Значи е бил кърлеж.
Сега той е планински пилот, така ли? - Да.
Трябва да измислим къде си добър.
Да, къде съм добър. Не знам в какво съм добър.
В училище добре се катереше по въже.
Да, катерех се. Но какво ще ми помогне това сега?
Не знам. Какво правехме, за да впечатлим момичетата?
О, да, да. Мога да изтанцувам нещо.
Но ще пропусна момента на напикаването.
Това е най-хубавия момент. - Добре.
За какво друго се сещаш? Какво ще кажеш за казу?
Помниш ли какво правехме по време на почивката?
Чакай малко. Хрумна ми нещо. - Какво?
Ало?
Тези стари кафенета ми напомнят за 60-те години.
Хей, кой иска да послуша Кет Стивънс?
Я, какво необикновено нещо.
Може ли да я видя? - Да, но неотдавна се повреди.
Сигурен съм, че ще я накараме да попее.
Още, още. - Работи, все пак.
Малко е шумно тук. - Какво?
Шумно е, казвам. - Да, да.
Каква е тази шапка? - Работа на Рогаин.
Да, малко е странна, нали? - Стахотна е.
Освен това не искам да ме нападнат кърлежи.
Казват, че тук било пълно.
Тази песен е страхотна. - И аз я обичам.
Ще танцуваме ли? - Не, аз ще поседя тук.
Дай да ти държа якето.
Точно както едно време, когато очаровах момичетата.
Какво става... Той ми отмъкна момичето.
Как така? - Ами така.
А и казах, че искам да танцуваме.
Какво сбърках? Какво? Няма да им позволим да ни изиграят.
Хайде, не ти ли харесва?
Да. - Страхотно е.
Правим го по-добре от тях.
Жалко, че в първи клас нямаше бал... щях да ги смая.
Стига. - Хайде едно танго.
Хайде, само не падай.
Да пийнем по още едно? - Да, чудесна идея.
Дай по още едно.
Виж какво става. - У нас това го наричат суисмания.
Ръцете.
Е, не! - Недей.
Имаш ли поне малко достойнство?
Не. - Тогава действай.
Извинете. Може ли да мина? Извинете.
Имала съм много ревниви мъже, но ти надмина всички.
Но той не трябваше да се съблича. - Беше му топло!
О, топло му било. И сигурно е бил потен като кон.
Можеше и да потърпи.
Виж, признай си, че Йохан е сексапилен.
Значи сега той ти харесва. Така ли?
Не на мен, а на теб.
И защо не? Та той е един ходещ манекен.
Не те обвинявам. Той наистина е идеален.
Той е мъжко копие на теб. - Значи и аз съм манекенка?
Не, просто... погледни се.
Ние не сме в един отбор. Ти си в отбора на Йохан...
И аз не мога да се меря с него.
Не е и нужно. Аз бях с теб.
Аз те харесвах, Нейт. Мислех, че си различен.
Че наистина искаш да помогнеш на Джуни и да опознаеш мен.
Аз исках да й помогна.
И знаеш ли какво? Ние наистина сме в различни отбори.
Ти не можеш да пееш, не можеш да танцуваш.
Ужасен спортист си и голям лъжец.
Имах достатъчно време да те опозная. Жалко, че ти също не го направи.
Крис, Крис, почакай.
Виж, направих грешки, лъгах. Не съм идеален.
Но... това все още съм аз. Нейт Купър.
Съжалявам, Нейт. Всичко свърши.
О, не. - Ето ти колата, неудачнико.
3 СЕДМИЦИ ПО-КЪСНО
Виж се само. Тъжен и мрачен човек.
Ще ти разваля купона.
За мен може и да е късно, но ти все още имаш шанс.
Кретен! Чувам те. Защо ми викаш в ухото.
Виж, Нейт, цял живот ще страдаш, ако сега се предадеш.
Както е казала една мъдра жена...
"Когато човек се отказва от мечтите си, той умира".
Това от филма "Флашданс" ли е? - Имам човек, който ще ти помогне.
Ще те чака в кафето "При Дани" в 5 часа.
В 5 часа.
Здрасти. - Джуни?
Да, така се казвам.
Зъбите ти... - А, да.
Йохан ми ги направи вчера. Какво ще кажеш?
Ами изглеждаш... като нормален човек.
Това ли казваш на всички момичета? - Боже мой, извинявай.
Още едно доказателство, че не мога да общувам с момичета.
Не е нужно да се извиняваш.
Но, по дяволите, мисля, че така изглеждам по-добре.
Да, съгласен съм. Сега изглеждаш страхотно.
Благодаря. Когато идвах насам, даже подсвиркаха след мен.
Наистина ли? - Да.
Знам, че жените се сблъскват с това всеки ден,
но когато един мъж с конска опашка направи такъв жест с ръка...
Да, да, да... Знам го.
Както и да е... обърнах се и видях, че няма други момичета.
Той се обръщаше към мен. Бях толкова щастлива, че за малко да го прегърна!
Не си го направила, нали? - Е, и аз си имам принципи.
Може пък това да ти е било съдба. - Много мъже и малко време.
Да, света се е променил. Сега изглеждаш съвсем различно.
Не започвай пак.
Честно казано, не всичко е мое. Някои неща взех от Кристабел.
Чудя се, защо толкова ми се иска да се гръмна.
Бедния Нейт.
Какво?
Да нямам буболечка в носа? Не... просто...
Много се радвам за теб. - Аз също.
Радвам се, че сме на едно мнение. - Най-накрая.
Здравей, Ренди. Здрасти, Стан.
Здравей, Нейт. - Здравей, Нейт.
Искам да опиташ нещо. - Добре.
Просто го опитай. Добре ли е?
Мисля, че моето е по-вкусно. - Не, моето.
Взела си по-вкусното? - Да.
Но това не е честно. Аз съм ти гост.
Не знаеше ли, че съм егоистка. - Не се сетих.
Как е Йохан?
Сигурно е добре... не знам.
Казано иначе, дръвник.
Не е направил първата крачка... така, че не знам дали му харесвам.
А и какво да хареса в мен? - Какво да хареса ли?
Я стига. Има много неща, които би могъл да хареса.
Например? - Ами почти не се напиваш.
Сарказъма може и планина да премести.
Ще те питам нещо.
Има ли смисъл?
Дали ще имам още един шанс с Кристабел?
Да... разбира се, че ще имаш.
Защото... защото аз...
аз ще я помоля да ти го даде.
След една седмица ще правим маскарад и там ще се срещнете.
Добре, това е чудесно. - Да.
И трябва да бъдеш такъв, какъвто си.
Какво искаш да кажеш? - Стига.
Нашата дружба се крепи на доверието. Нека така да си остане.
Добре. Щом ще бъдем откровени... - Да.
Ела с бричката и с китарата, на която не можеш да свириш?
Добре. Ако ти дойдеш с йога костюма и панталона на баба ти.
Не се подигравай.
Кой ще иска да ходи на купон, без даже веднъж да са се целунали.
Какво? Това не е истина.
Даже теб те целунах по време на йогата.
Да не си се побъркал? - Не съм.
Това не беше целувка. Ти просто падна върху мен.
Не е така. Това беше... добре, ето.
Извинявай. Аз... Не знам защо го направих.
Не знаеш защо си го направил?
Не. - Добре.
Джуни. - По-добре си върви, Нейт.
Джуни, виж, опитвам се да разбера...
Върви си, докато приятелката ти не се е върнала.
Извинете.
Голяма навалица е днес.
Добре е да имате застраховка.
Ето я и моята красавица.
Ела да те запозная с приятелите ми.
Добре изглеждаш, приятелю. Много добре.
Ти също.
Между другото, говорих с Кристабел и уредих нещата. Тя ще те чака.
Но имай предвид, че е малко...
О, Купи... какво ще кажеш?
Винаги съм мечтала да бъда булка.
Това е мечтата на всяко момиче, нали? - Да, така е.
Виж... - Не казвай нищо.
Джуни ми разказа всичко.
Наистина ли? - Да.
Ти просто си се грижил за моята малка Джуни.
Да, така е.
Не те дооцених, Нейт Купър.
Не се безпокой. Няма да мирише.
Познавам ги по звука. - Това е добре.
По дяволите! - Извинявай.
Виж... - Червеното вино се маха с бяло.
Добре. Не знам дали...
О, Боже. - Не става!
Не става! Нищо не става!
Сега се връщам.
Ние с Грейс Кели ще излезем за малко.
Хайде. - Чао засега.
Здрасти, приятелю.
Току що направих тези сандвичи с италианско сирене.
Опитай ги и ми кажи как са.
Чудесни са. Да. Много са хубави.
И ти си великолепен и всичко, което правиш е великолепно.
Не съм виждал Джуни толкова щастлива. - Благодаря.
Няма защо.
Беше трудно, но хвана ли се за нещо, винаги го постигам.
Знаеш ли какво? Добре.
Радвам се за вас двамата. Не бях прав.
Вие с Джуни наистина сте добра двойка.
Знам. Прекрасна е, нали? - Да.
Наистина е прекрасна.
Сега, когато вече има самочувствие, много хора ще искат да са с нея.
Нови зъби, нова прическа. Вече е красавица.
Жени като Джуни винаги са много... признателни.
Да, тя добре се потруди.
И мисля, че тази вечер тя ще си заслужи наградата.
Нали разбираш?
Какво има? Босилека ли е повече?
Нейт, какво правиш?
Дишай дълбоко. През носа.
Един път хиляда... Два пъти хиляда...
Добре, приятели. Край на купона.
Мъничко щастие. Едно зрънце щастие за целия ми живот.
Разбирам, че си разстроена, но Йохан се оказа истински дявол!
Млъкни. След петата среща е нормално едно момиче да прави секс,
без да изглежда, че е курва... - Джуни.
Тази нощ девствеността ми и това шоу трябваше да остане в миналото...
Млъкни!
Аз ти помогнах.
Можех да те прецакам и Кристабел нямаше да ти се обади.
Но той не те обича. Чака признателност от теб.
Аз съм му признателна!
Така и не разбра, нали? - Не знам.
Никога не съм имала приятел.
Той не те разбира и не те заслужава.
Хората не винаги получават това, което заслужават.
И края на приказката не винаги е щастлив.
Не знам, може и така да е.
Нали разбираш, ако няма компромиси.
И ако не се задоволяват с малко.
Да, знаейки кой си, да знаеш и какъв не си.
Аз не съм от момичетата...
при които мъжете тичат, останали без дъх, да им споделят чувствата си.
Защо да не си? - Защото не всички имат това щастие.
Няма нищо.
Вече се радваме и на това, когато мъжа идва на среща с измити зъби.
Това им е лошо на приказките, Нейт.
Че в тях няма истина.
Нейт, тя е вече голямо момиче.
Да, знам.
Това, че се грижиш за Джуни е добре, но ако тя иска да бъде с Йохан...
решението си е нейно.
В крайна сметка тя няма да се омъжва за него. Става дума за една нощ.
Това не ме успокоява.
Отпусни се, Нейт. Ти го направи.
Все пак намери приятел на Джуни.
Уговорката си е уговорка.
След като Джуни получи каквото искаше... сега е наш ред.
Забравих, че трябва да ти призная нещо.
Снощи исках да те проверя. - Какво имаш предвид?
Тази рокля... пиянството, желанието за женитба...
и разлятото вино. Всичко това беше игра.
Защо?
Защото когато харесваш някой, не забелязваш недостатъците му.
Затова исках да се убедя, че ти харесвам такава, каквато съм.
Ела, ще ти покажа нещо.
За това, да си намериш твоята половинка.
Избери си една.
Имаш отличен вкус, г-н Купър. - Благодаря.
Защо не запалиш свещи, те са в стаята на Джуни, в тоалетката.
Баща ти случайно да не е хлебар?
Не, защо?
Защото имаш страхотни кифлички.
Отнеми ми девствеността.
Не прави резки движения. Тя иска да се удуши с качулката си.
Исках да й дам това.
Благодаря... струва ми се.
Какво има? - Нищо.
Виж, аз... О... добре...
Моля те, облечи си халата. - Добре.
Досега никой не е искал такова нещо от мен.
Сигурно е така.
Първо искам да поговорим. - Добре.
Нейт, можеш да се обърнеш.
Да, да се обърна.
Просто... защо аз?
Какво имаш предвид?
Има милиони мъже, които са готови да убият,
за да седят сега тук с теб.
Защо избра мен? - Не съм те избирала.
Не си? - Не.
Това е съдба, магия. Интуиция ако искаш.
Да, аз също го мислех това, но ти как го реши?
Толкова години не бяхме се виждали и изведнъж се срещнахме на плажа.
А, като стана дума за това...
Открих те и разбрах, че този ден ще бъдеш на плажа.
И те проследих. - Значи си ме шпионирал.
Шпионирал е силно казано.
Виж...
Още от първи клас си мислех...
че ти си момичето, с което искам да бъда.
А сега мислиш, че си сгрешил, така ли?
Да кажем, че да.
Мисля, че съм дал валентинката на точното момиче.
О, Боже. Трябва да й го кажеш.
Сигурна ли си?
Нейт, не се притеснявай, аз нямам проблем с мъжете.
Да, права си.
Ами... добре. - Върви.
Браво, Джуни.
Джуни?
Извинявай.
Не казвай нищо.
Не съм дошъл, за да ти кажа, че Йохан не те заслужава.
Ти го знаеш. И не за да ти кажа, че те обичам. Защото това е така.
Това е безумие.
През целия ми живот нещо ме спираше да се влюбя.
Мислех, че това е Кристабел.
Но сега разбирам, че аз просто съм напипвал пътя към теб.
Последната ми приятелка се казваше Джун. Една буква разлика.
Но какво говоря? Това са глупости. Извинявай.
Виж, аз не те заслужавам.
Защото не можах да те разбера.
Но ти трябва да знаеш, че ти си жената.
Ти си жената, която мъжете трябва да ухажват.
Ти.
Но ти... ти се задъхваш.
Превод: R I S T A K I